Яков Полонски
Вечерен звън

Превод от руски: Ана Александрова, —

chitanka.info

Вечерен звън… Зора не чакай.

Но в зимните мъгли дори

усмивка лятна стопля мрака,

в прохладната зора зори.

Все отговор за мене няма.

Сивееш, мълчалив мой ден.

При залез само сянка няма,

подсказва смисъла стаен.

Поете, със сърдечност детска

благослови пак този звън.

Различен от гълчава светска,

той не прогонва твоя сън.

Вечерен звън. Лети смирение!

Далеч от градска суета.

Какво предсказва? Вдъхновение

или покоя на смъртта?

А смърт, живот… Та кой разбира

какво е вечност в този свят?

И мощна да е твойта лира —

камбани ще я надзвънят!

За хората дори и гения

ще бъде сън без този звук.

И свят на други погребения

и тържества ще властва тук.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.